בבתים שארון החשמל נמצא בחדר המדרגות, ומעבירים קוים (או הזנה ללוח חדש) לתוך הבית בכבלים גלויים – ידוע לי שצריך להשתמש בתעלת פח ולא פלסטיק.
האם יש באמת חובה כזו? אם כן – מה הסיבה לכך, ואיפה מופיעה דרישה כזו?
כשמעבירים את כבל ההזנה מהמונה לתוך הדירה בתעלה כזו, איך עובדת ההארקה? ההגנה שיש לפני התעלה זה רק הנתיכים של חח”י, האם הם אמורים להפסיק את המעגל במקרה של תקלת בידוד בקו?
דרישה לשימוש בתעלת פח לא קיימת, מאידך קיימת דרישה שהתקנה על קירות תהיה בתוך מובל מחמר כבה מאליו ותעלות פלסטיק אינן עונות לדרישה זו, תעלת פח אינה דליקה כלל. אפשר להשתמש בצינורות מרירון. דרישה נוספת היא להגנה מכנית על הכבלים והמוליכים.
מוליך ההארקה ללוח החדש יכול לעבור באותה תעלת פח ויכול שיגיע ישירות ללוח החדש בתוואי אחר.
נתיכי חברת החשמל אמורים להפסיק את הזינה במקרה של עומס יתר חריג או במקרה של קצר. הזרם הנקוב של נתיכי חברת החשמל עולה על הזרם הנקוב בדירה ולכן הם לא אמורים להגיב לפני המפסק האוטומטי הראשי של הדירה. כמובן שהם יפסיקו את ההזנה במקרה של קצר בין לוח הדירה לבינם.
בפועל אני רואה הרבה דירות שעברו ביקורת עם תעלות פלסטיק. גם חח”י מעבירים הזנות לבנינים בתעלות פלסטיק, אבל התעלות שלהם נראות שונות מעט מהתעלות הסטנדרטיות (קשיחות ועבות יותר).
לגבי הארקה – התכוונתי לשאול לגבי הארקה של התעלה עצמה. אם המפסק של הדירה הוא אחרי התעלה, אז המבטח שלפניה זה נתיכי חח”י, האם בחישוב ערך התנגדות לולאת תקלה צריך לקחת בחשבון את סוג ואופיין הנתיך?