שלום רב,
במתקן דירתי הוחלפה צנרת המים המתכתית לצנרת פלסטיק על שעון המים הראשי בכניסה לבניין.
החשמלאי התקין אלקטרודת הארקה, כך שעכבת לולאת התקלה שנמדדה בין פאזה להארקה הינה 30 אוהם.
החשמלאי חצב בעמוד הבניין, חשף את ברזל הזיון של המבנה וריתך פלך מגולבן. מהפלך התחבר לאלקטרודת הארקה.
עכבת לולאת התקלה שנמדדה בין פאזה להארקה לאחר החיבור לברזל הזיון של המבנה הינה 2.5 אוהם.
המבטח הגדול המגן על מעגל היציאה 16A, כך שעכבת לולאת התקלה המרבית התקינה הינה 2.25 אוהם.
בודק חח”י טען שהחיבור לברזל הזיון של המבנה אינו תקין, ודרש להתחבר לצנרת המים הראשית.
כמו כן, הבודק טען שאינו מאשר באופן עקרוני שיטת הגנה “פחת כהגנה בלעדית”, אלא אם כן החשמלאי יתקין לפחות עוד 2 אלקטרודות, שמניסיוני, יורידו את עכבת לולאת התקלה לערך שאינו נמוך מ-10 אוהם במקרה הטוב.
למיטב ידעתי וניסיוני, החיבור לברזל הזיון של המבנה שווה ערך לחיבור לצנרת המים הראשית, ואף הרבה יותר עמיד וכד’.
להלן השאלות:
- האם מבחינת תקנות החשמל ישנה עדיפות להתחבר לצנרת המים לעומת חיבור לברזל הזיון של המבנה?
- האם החיבור לברזל הזיון של המבנה לא תקין?
- האם יש מניעה לאשר שיטת הגנה “פחת כהגנה בלעדית”, למרות שברור שתוספת אלקטרודות לא יועילו במאומה?
אודה לתגובתכם